Goddag, monsieur. Velkommen til Sofitel.
Kun for personalet.
Goddag, d'damer. Jeg er ked af det, men jeg var i byen i går.
Da jeg vågnede, åbnede jeg min dør, og pludselig stod jeg på gangen.
Tag et håndklæde. Jeg åbner døren. Hvilket nummer er det?
Nummer 207.
- Værsgo. - Tak for det. Undskyld.
- Fandens... - Har du ondt i hoften?
Det er på grund af regnen. Hej, Olivier.
Jeg har fået ringen vurderet. Den er værdiløs. Kan du fatte det?
- Hvorfor lå den i et pengeskab? - Du bør anmelde det, Albert.
Det er den her diamant. Den skal sælges på auktion.
- Den er på 137 karat. - Det er en god diamant.
40 millioner for en sten... Forstår du, hvad det betyder?
- Scylla er seriøs. - Det er ikke det...
- Han er klar, og du gør ingenting. - Jeg kan ikke forlade Paris.
- Du glemmer, jeg har en betinget dom. - Du behøver ikke at adlyde.
Du har kun stjålet lige så meget som bankerne og alle de kendte.
Du har ingen politisk samvittighed.
Du er ligeglad. Ønsk noget, så skal jeg bevise det.
Kan du se det ældre par dér? Det er sådan, jeg vil ende.
Du har ingen politisk samvittighed, hvis du vil ende som dem.
Jeg er lige blevet løsladt, og jeg føler mig alene.
Har du ikke lyst til at slippe det hele?
Så ses vi endelig. Du er svær at få fat i.
Han er et sandt geni, men han arbejder bedst alene.
Det er sikkerhedsplanerne fra Linvas. Vil du se på dem?
Diamanten vises på Grand Hotel i Antwerpen.
Vi har en liste over sikkerhedspersonalet.
Er du med på den?
Jeg stoler på Albert, og han stoler på dig.
Hvem står for auktionen?
Vi ses om en måned. Simon?
Går det godt?
Slå dig ned.
- De ringede i går. Hvad skete der? - Jeg faldt ned ad en trappe.
Jeg kan ikke lide, at du er ledig. Det giver kun negative tanker.
Hvad vil du lave i din fritid?
- Hold op med at ryge. - Jeg ryger ikke.
Her er rygeforbud. Hvad tænker du på?
- Den er ikke tændt. - Ja, men du ryger. Spiller du klog?
Du lader bare, som om du er holdt op. Skal jeg melde dig?
- Jeg fjerner den. - De burde overvåge dig.
Jeg lægger den tilbage nu.
Hold op med at ryge. Goddag.
Jeg mødte Marie og datteren Julia under deres jagt på Florentineren.
Hun ledte efter den i 12 år, og hun fandt den.
Marie var uvurderlig.
Vi vil savne hendes udstråling, intelligens og ihærdighed.
Marie og datteren viste os, at man aldrig skal give op, uanset hvad.
Det er det, som giver livet mening.
- Jeg kondolerer, Mme. de Courcy. - Goddag, M. Galley.
Francois Maleyssie har holdt store auktioner i New York og London.
Francois er den mest kompetente, som jeg kender.
Vi burde nok først spørge Julia, om hun vil overtage efter sin mor.
Det kræver viden om ædelsten, forsikringer og sikkerhed.
- Der skal erfaring til. - Det kan hun godt klare.
Hvor er Julia så i dag?
Hun kommer ikke engang til sin mors begravelse.
Far?
Far? Gå nu i seng. Kom nu.
Min lille pige...
- Alle de blomster er til din mor. - Jeg har tænkt over det.
Jeg tager over.
- Gør du? Har du talt med Blanche? - Ja, hun ringede til mig.
- Jeg må gøre det for mors skyld. - Du kunne have spurgt mig.
- Det er min beslutning. - Jeg betaler forsikringerne.
Det er mig, du skal forhandle med, og jeg er stærkt imod det.
Den sten bringer bare ulykke. Din mor er død på grund af den.
En forstad til Antwerpen.
Goddag.
Smykkerne udstilles i en montre, der er designet til formålet.
Den har to elektromekaniske låse.
Nøglerne er særligt sikrede og forbundet med en chip.
- Kan de kopieres? - Nej, det er komplet umuligt.
Sikkerhedschefen har den ene nøgle, og han befinder sig på fjerde sal.
Et hold går ind og snupper den via ventilationsskakten.
Den anden nøgle bliver opbevaret af Julia Neuville.
- Hun står for auktionen. - Har hun den?
Ja. Den eneste løsning er at skifte den ud med en falsk.
Men det vil kræve en perfekt kopi.
Vi har brug for et silikoneaftryk og fotos af originalen.
Hun opbevarer nøglen i et pengeskab, der befinder sig på hendes værelse.
- Er det nemt at komme ind? - Nej, desværre. Det er topsikret.
Man skal have en særlig tilladelse, og de overvåger hele etagen.
- Har vi nogen på hotellet? - Han hedder Jean-Louis Sudek.
- Goddag. - Er alt i orden, Mlle. Neuville?
- Deres suite er klar. - Tak for det.
"Marie Neuville sælger 'Potemkin'."
"Hun døde af en overdosis medicin. Døren var låst indefra."
"Marie Neuville er død."
- Giver du dem til Derteau? - Ja.
Det er ikke en almindelig ædelsten. Den fortjener nogle særlige rammer.
Montren står i en sal, der er formet som en spiral-
- så gæsterne kan beundre den i et intimt og mystisk miljø.
Vi koncentrerer os om smykkerne og Florentineren.
Deres værdi vil stige ved at blive solgt på auktion-
- og det gør begivenheden enestående.
Ingen har holdt auktion for en diamant og nogle smykker.
Jeg håber ikke, det bliver en fiasko.
Undskyld mig. Jeg har en besked til Mlle. Neuville.
- Tak. - Vi fortsætter på vores næste møde.
- Vent! Hvem gav Dem det? - En mand. Jeg sagde, De var optaget.
- Hvor er han? - Han var nødt til at gå.
Hvis diamanten ikke når 40 millioner, vil De blive holdt ansvarlig for det.
- Hallo? - Simon Farrel? Det er Julia Neuville.
- Er De Simon Farrel? - Ja. Kan vi gå ud?
Hvorfor giver De mig penge?
Deres mor gav mig penge til udgifter, og her er planerne.
Jeg har ingen grund til at beholde dem.
- Hvilke planer? - Det er sikkerhedsplanen og montren.
Jeg måtte aflevere dem personligt.
Montren? Gav min mor Dem planerne?
- Ja, hun bad mig gennemgå dem. - Jeg forstår ikke... Hvad laver De?
Deres mor mente, at de her firmaer kun er ude efter lettjente penge.
- Hun bad mig stå for sikkerheden. - Hvor længe kendte De hende?
- I lidt over ti år. Jeg må gå nu. - Hvilke auktioner?
Potemkin, Petit Sancy i 2005 samt de engelske kronjuveler.
Det har hun aldrig fortalt mig. Kan vi ikke tale sammen?
- Nej, jeg har et møde. - Hvordan mødtes I?
Jeg udskiftede et sikkerhedssystem hos en juveler på Place Vendome.
Deres mor skulle vurdere smykker. Det var vist i 1999.
- Lorenz Bäumer? - Julia...
- Jeg ved, I stod hinanden nær. - Hos Lorenz Bäumer?
Jeg må gå nu. Farvel.
Det er hemmeligt, men jeg gør en undtagelse for Deres mor.
- Tak. - Det er ikke blevet databehandlet.
- Goddag. Har De Farrels fil? - Ja.
Værsgo. Han arbejdede her i 1999, da min far skiftede sikkerhedssystem.
Han lavede et overvågningssystem. M. Derteau hjælper Dem.
- Goddag. - Goddag.
- Tak, fordi De kom. - De ligner Deres mor i den frakke.
Jeg vil gerne forny Deres kontrakt. Fortæl mig lidt mere om det.
- Er det mon en god idé? - Hvorfor er De så kommet?
Vil De bare efterligne Deres mor, eller har De virkelig brug for mig?
Galley gør alt for at isolere mig... og det er min første store auktion.
Så er der også noget andet... Min far tager sig af forsikringerne.
- Hvad gør det? - Han har det dårligt, siden hun døde.
Stoler De ikke på ham?
Har De talt med Michael Würst? Jeg ved, hvad han betyder for Dem.
Hvis De hentyder til vores forhold, så er det slut.
Nej, jeg har ikke talt med Michael.
Jeg kom her på grund af min mor. Men... det går nok ikke.
Jeg forstår.
Det er svært at have tillid til folk. Det var rart at møde Dem.
Et godt råd, Julia: Spørg firmaet, om deres chauffører har kørekort.
Har nogen af jer noget at indvende mod planerne eller kontrakten?
- Nej. - I så fald...
Jo... Jeg vil vide, hvem der kører smykkerne fra flyet og til hotellet.
Hvis De vil have navnene på alle dem, der overvåger smykkerne-
- er vi her til jul.
- Jeg vil se deres kørekort. - Har De andre bemærkninger?
- Jeg skriver ikke under indtil da. - Mener De det virkelig?
Ja, det gør jeg.
Vil De hente kontrakten? Det tager et par minutter.
Her er listen over chaufførerne, og De får også deres kørekort.
M. Burlini har været hos os i 15 år, men hans kørekort er inddraget.
Han er der som en reserve og kører selvfølgelig ikke.
Hvad sker der, hvis de kommer noget til?
- Hvis M. Burlini for eksempel kørte? - Så er diamanten ikke forsikret.
Hvis reservechaufføren tager over, så annullerer det vores forsikringer?
- Vi erstatter M. Burlini. - Ja, tak.
Bed Linvas om flere vurderinger af kamerainstallationerne.
I de fleste indbrud er der nogen, der samarbejder indefra.
De burde hyre flest mulige servicefirmaer.
Tak.
Her har De vores aftale, datoerne og prisen.
Han har glemt kirsebærrene.
De glemte kirsebærrene.
Jeg beholder kun det her eksemplar. Sådan var det med Deres mor.
Tak.
Jeg er ked af min tone forleden, men det er svært for mig.
Det var min mors store drøm.
Værsgo.
- Er du hér, Julia? - Det her er Simon.
Mit navn er Michael Würst. Jeg leder Julias auktion.
- Det er min kone Héloïse. - Godaften.
- Hvornår er mødet i morgen? - Klokken ti.
- Så ses vi. - Ja.
- Hav en god aften. - Jo, tak.
Er det ikke underligt, han er her?
Jeg er ked af forstyrrelsen, men det er et rent tilfælde.
En sidste ting: Jeg må sikre Deres værelse.
Jeg må tjekke, at der hverken er mikrofoner eller kameraer.
Derfor skal jeg derind i al hemmelighed.
Hvad med torsdag klokken fem?
- Mlle. Neuville! Mlle. Lombard! - Goddag.
- Jean-Philippe Robier er journalist. - Beklager...
De er forsinket, og jeg har et møde.
Det er kun et ungdomsmagasin, men de unge elsker auktioner.
Vi har fået masser af e-mails, og De holdt et foredrag i en forstad.
- Vores blad læses af mange unge. - Jeg kommer om et øjeblik.
- Følg med mig. - Tak.
Jeg må tale med journalisten. De kan jo starte uden mig.
- Det er bedst, at De er her. - Bare rolig. Der kommer ikke nogen.
Udstyret står inde i stuen. De kan bare skænke Dem et glas.
Jeg venter.
Påvirkede Deres mor Dem i Deres karrierevalg?
Min mor gav mig sin lidenskab. Jeg var omgivet af ædelsten.
- Hun så på dem... - Undskyld. Et øjeblik...
- Vi er nødt til at holde pause... - M. Robier? De har ti minutter.
- Ja, ja... - Tak.
Så er vi der. De sagde altså...
- Er vi færdige? Det er godt. - Jeg tager et par billeder.
- Det sagde De ikke noget om. - Det går hurtigt.
Det bliver godt for bladet. Stil Dem ved søjlen.
De ser alvorlig ud. Det var bedre.
- Tusind tak! - Farvel.
Jeg sender Dem et eksemplar af bladet.
- Undskyld. Det tog lidt lang tid. - Jeg er færdig. Alt er i orden.
Jeg har installeret en scanner for at se, om De bliver aflyttet.
Her er dataene fra sikkerhedsfirmaet. Vil De også gennemgå forsikringerne?
- Ja. - Det er den første check.
- Jeg har ikke rørt min mors penge. - Hun ville påskønne vores samarbejde.
Undskyld...
Hallo?
Ja, knus. I lige måde.
- Undskyld mig. - Jeg ringer for at fjerne scanneren.
- Generer det, hvis tasken bliver? - Nej.
- Tager De tilbage til Paris? - Nej.
Venter De på mig? Jeg inviterer Dem ud i aften.
- Udmærket. Vi ses om lidt. - Ja.
- Hej, smukke. Det er godt at se dig. - Jerry, det her er min ven Simon.
- Det er Jerrys fest. - Hej.
Hvad synes du? Den er flot, ikke? Lad mig præsentere dig for Sam.
Sam! Det her er Julia.
Det er godt. Du bør læne dig tilbage.
- Kan din ven ikke være med? - Hun vil have Dem med.
- Nej, tak. - Jo, kom nu bare.
Sæt Dem ned. Var ikke nervøs, det er bare et billede.
Kan du stille dig bagved?
Vil De rykke lidt til siden? Sådan dér. Slap af.
Sæt benet hér. Godt. Se naturlig ud.
Kom lidt tættere på.
Nej, læg den anden arm om ham. Det er godt sådan.
Se på mig. Tænk på noget sjovt.
Perfekt!
- Må jeg? Kommer du, Julia? - Jeg er tilbage om lidt.
- Vil De virkelig ikke beholde den? - Nej.
Godt. Jeg tager den.
Undskyld mig et øjeblik... Hallo?
- Goddag. - Et maskingevær, tak.
- Ja. - Tak for det.
- Jeg har bestilt et maskingevær. - Hvad er det?
To maskingeværer, tak. Med ketchup og sennep.
De er gode. Det løber ud af dem, og man får alting ned ad sig.
- Tak. Hvad bliver det? - Otte euro. Tak.
Jeg havde tænkt mig noget andet.
- Må jeg spørge om noget? - Nej.
Jeg spørger. Hvor er De fra? Jeg mener, hvor er De vokset op?
De mistede vist Deres mor i samme alder som mig.
- De er velinformeret. - Lever Deres far stadig?
Det tror jeg.
- Skal vi snuppe en dessert et sted? - Nej, maskingeværet er nok til mig.
Skal jeg ringe, når jeg er tilbage?
- Tak. - Farvel.
Hvor har du været? Pas på hende. Du har ikke tid til det pjat.
Godnat, Albert.
Det sidste tal er ulæseligt.
Det blokerer ved tredje forsøg.
Det er et nital. 14/05/79.
Det er forældrenes bryllupsdag. Den 14. maj 1979.
Julia? Det er Simon Farrel.
Nej, jeg er ikke forsvundet. Jeg har læst Deres fars papirer.
Jeg kommer til Antwerpen og henter mit udstyr i morgen.
Hvornår er Deres middag? Godt, så siger vi halv otte.
- Jeg kunne ikke komme tidligere. - Jeg troede, De havde glemt mig.
- Henter De mig efter middagen? - Den er aflyst. Jeg arbejder imens.
- Det tager en time. De kan gå ud. - Det er i orden.
Tasken står der stadig.
Ja?
Det kan jeg ikke to dage før. Det var ikke vores aftale.
Ring til mig i morgen tidlig.
Ja, det er godt. Jeg kigger på det.
- Har De tjekket sikkerhedsfirmaet? - Ja.
Linvas har gjort et godt arbejde. Det kan ikke blive meget bedre.
- Værsgo. - Tak.
- Ja? - Det er Michael.
Din middag blev åbenbart aflyst. Jeg ville invitere dig ud.
- Tak, men jeg skal arbejde. - Jeg er nødt til at tale med dig.
Jeg kan ikke klare at se dig hver dag.
Lad os tage en drink sammen.
Fem minutter. Jeg henter lige min frakke.
- Godaften. - Godaften.
Jeg går nu.
Hvorfor det?
Det er Ines de Boissiere. Hun lever helt alene.
Hun skal til en velgørenhedsfest på kasinoet i aften.
Hold øje med hende. Sig til, når hun forlader kasinoet.
Hun er derinde nu.
Værsgo.
Jeg holder pause.
Elevatoren er ude af drift.
- Jeg må gå. - Hvad er klokken?
Den er mange.
Bliv her lidt.
Godaften, madame.
Kom her, min skat.
Jeg tager lige frakken af.
Kom her!
Nej!
Hallo? Hallo?
Niko!
- Hallo? - Hvad fanden har du lavet?
Du skulle have advaret os.
- Hun er død på grund af dig. - Død?
- Hvad skete der? - Hun kom hjem, mens de var der.
- Hun døde på grund af mig. - Hvem har slået dig? Var det dig?
Nej, han var inde i kedelhuset.
Hvis du rører ham igen, er du død.
Kom nu.
Ja?
Værsgo. Jeg er færdig.
- Jeg tager tilbage til Paris. - Har du talt med Scylla?
Ja, vi har afregnet. Jeg er for gammel til det her.
Vi ses, makker.
Hvad skal du med hunden?
- Kan du virkelig køre? - Ja.
Simon? Jeg er midt i et møde.
- Vi glemte en ting i går. - Jeg troede, vi kom omkring det hele.
Det er ikke for sjov. Hør her... Det gælder de to nøgler.
Sikkerhedschefen har den ene. Den anden skal du give til Galley.
Er du nervøs?
Sig til folk hos Linvas, at det er for stort et pres for dig.
- I orden? - Ja.
Det er alvor, Julia.
- Har du det godt? - Ja, jeg kommer til auktionen.
Pigen har ikke nøglen den aften.
De har besluttet, at Galley skal have den.
Vi er nødt til at advare de andre.
Har du købt et ur?
Ja, man har vel lov til at forkæle sig selv lidt.
Keder du dig ikke som ledig?
Jo, men jeg holder ud.
Hallo? Jeg... Hvad?
Nej, det har jeg aldrig sagt.
Lige et øjeblik...
Gider du at hente to kaffe til os i maskinen ude på gangen?
Jeg tåler ikke den slags anklager.
Nej. Han spiller bare skuespil.
Bij Martines renseri. Antwerpen.
Nej. Vent lidt... Overhovedet ikke. Ja, farvel.
Tak.
Jeg skal i retten. Jeg giver et lift.
Nej, det er fint. Jeg klarer mig. Det er ikke samme retning.
- Tak for kaffen. Farvel. - Farvel.
Hav en god rejse. Goddag, madame.
Goddag. Fauré og Kopel fra politiet.
- M. Delcourt? - Ja, hvad er der?
Hop ind.
- Hvorfor er De her? - En fyr, jeg overvåger, tog et tog.
- Men han må ikke forlade Paris. - Simon planlægger et smykketyveri.
Vi tager dem på fersk gerning.
- Jeg skal først advare myndighederne. - Så får de højst fire år.
Vi har talt med dommer Rousselet, så lad bare som ingenting.
- Hvis der er noget... - Ring til os.
I det her land kan de virkelig lave kopier, der ligner noget.
Den her fyr kan sit fag. Det er det rene kunstværk.
Han har tænkt over farven, og metallet har en god refraktion.
Selv kanterne er perfekt lavet.
Han har ikke brugt nogen maskiner.
Det er lavet i hånden... med omhu.
Man kan ikke se forskel.
Godaften, Blanche.
Mlle. Neuville! En kommentar!
Hvad med sikkerheden?
Diamanten var forsvundet længe, men den blev fundet.
Vi har en masse konferencer. Alt er optaget.
322? Jeg sender nogen.
Jeg kalder stuen.
En elevator er stoppet på femte sal.
Godaften.
- Hav en god aften. - Tak.
Tak for din invitation. Florentineren er pragtfuld.
Jeg kan huske dig på værkstedet, når du kom med din mor.
Vi fandt diamanten i lysekronen. Den blev bestilt i 1918.
Den skulle have 99 dobbeltslebede krystaller.
Da vi talte dem, var der 100. Den sidste var Florentineren.
Kom med.
Lukker De efter os?
- Har du set den før? - Nej.
- Min pige! Du ser strålende ud. - Tak, far. Det her er Simon Farrel.
- Det er min far. - Er De her for at se diamanten?
- Jeg er her for Julia. - Det er den bedste grund.
- Jeg kommer tilbage. - Pierre!
Philippe! Philippe de Mézieres. Det her er Simon. En ven af Julia.
De er heldig. Hvordan har De vundet Julias tillid?
Svar ham ikke. Philippe har været ambassadør i Djibouti-
- så han vil altid vide alt om alle.
- Luk efter ham. - Kunde til diamanten.
Modtaget.
Nøglen er i rotunden.
De kører op.
- Op med hænderne! Flyt dig! - Læg dig ned!
Hænderne i vejret!
Tak. Først vil jeg gerne takke jer for at være mødt så talrigt op.
Det er noget, der rører mig dybt.
Jeg vil starte med at fortælle lidt om diamanten.
Florentineren er nok den diamant, der allermest har markeret sin tid.
I 1471 tilhørte den Karl den Dristige.
- Det er dig. - Den har 126 facetter.
Den var en af de første slebne diamanter i Europa.
Den regnes for en af de smukkeste.
Jeg skulle give dig dem.
Den har haft en dramatisk historie og har tilhørt slægten Habsburg.
Kejserinde Sissi var betaget af den, og den har spredt sorg og død.
Pave Alexander VI beundrede den, og den bragte efter sigende ulykke.
Man siger, at ædelsten kan huske.
Florentineren husker nok alle dem, der har nærmet sig den.
Jeg vil gerne mindes hende, der gav den en ny chance.
Min mor Marie Neuville.
Hvad er det, der sker?
Hvad foregår der?
Hvad sker der?
- Blanche! - Er der en læge til stede?
Undskyld, er der en læge til stede?
- Værsgo. - Godt.
Værsgo.
Skynd jer! Det er herinde. Hurtigt!
Gør plads!
Den vej!
Monsieur?
Han arrangerer auktionen, og jeg skal have hans nøgle.
- Er De i familie? - Nej, vi er kolleger.
Sikkerhedschefen kan bekræfte, at hun skal have nøglen.
Godt.
Tag dig af gæsterne. Jeg tjekker situationen.
Tak.
- Hvad foregår der? - Nogle af gæsterne er syge.
Jeg kører ned.
Vi skal overvåge smykkerne, indtil det har lagt sig.
- Hovedkvarteret? Må de komme ind? - Ja.
Er det jer?
Mlle. Neuville? Fauré fra politiet.
De bliver udsat for et væbnet røveri. Vær venlig at få folk ud.
Mine damer og herrer? Vær søde at forlade salen uden panik.
- Politi! Hænderne på hovedet! - Vend dig om!
- Hænderne på hovedet! - Vend dig om!
Stræk hænderne frem!
Flyt dig!
Politi! Op med hænderne! Læg jer ned på maven!
Læg dig ned!
Undskyld, han arbejder for mig. Sig nu noget, Simon.
- M. Galley vil tale med Dem. - Hallo?
Julia? Jeg har ikke nøglen.
Jeg har den. Diamanten er i sikkerhed.
- Hvor er De? - Jeg befinder mig i havnen.
Jeg advarer politiet. Jeg vil tale med politiet.
- De er alle sammen gået. - Ring til politiet.
Vi gjorde det! Sådan!
Vi må af sted nu.
Det er umuligt.
Politiet siger, de aldrig er rykket ud.
Giv mig din mobil.
Hvad så?
I morges fandt politiet den båd, som forbryderne må være flygtet med.
Disse blev fundet skudt, hvilket tyder på et opgør.
En af de omkomne havde en ørering og en anden en halskæde.
Der er tydeligvis ingen overlevne, og diamanten er forsvundet.
Carrera har planlagt det med Scylla, hvis blod vi har fundet på stedet.
Carrera og Franck Scylla. Se på dem. Er De en del af banden?
Politiet fandt det her på båden.
De afslørede hele sikkerhedssystemet. Er det ligegyldigt?
- Har jeg sagt, det var ligegyldigt? - Tag det roligt.
Han skulle bare have adgang til mit værelse.
Det var ikke særlig svært for ham.
Lad være...
- I fængslet bliver det meget værre. - Vi har flere vidner.
Der er en vis Michael Würst, som har skrevet under på-
- at han set Julia og Simon på en bar den 14. april-
- og i Deres suite på Grand Hotel tre dage inden auktionen.
I så ikke ud til at arbejde. Jeg ved, De har været i seng med ham.
Men var De med til andre ting?
En forstad til Paris.
Stå stille.
Ned på knæ. Ned på knæ!
Er han her?
Svar mig nu. Hvor er Scylla? Jeg vil vide, hvor han er.
- Scylla er død. Hvad tror du? - Han lever, og jeg burde være død.
Det var løgn, at du skulle til Paris.
- Hvad taler du om? Scylla er... - Drop det!
- Jeg vil kende jeres planer. - Jeg ved ingenting.
Jeg ved ingenting, Simon. Tro mig.
De må gerne gå.
Læs det her, før De skriver under. De må ikke tage til udlandet.
- Mlle. Neuville! - Nej...
Kan vi få en kommentar?
Jeg vil hermed underrette Galleys medarbejdere og kunder om-
- at Julia Neuville er blevet afskediget.
"Frækt tyveri på Grand Hotel i Antwerpen."
Fortæl mig, hvad du ved om Scylla. Hvornår mødte I hinanden?
Han var udstationeret i Djibouti, og jeg var hans chauffør i Paris.
- Hvad lavede han i Djibouti? - Han arbejdede ved ambassaden.
Philippe de Mézieres var til auktion. Han kender Julias far.
- Han var ambassadør i Djibouti. - Er han involveret?
Han er skummel.
"...M. Guillahs død."
"Agoleps handelsattaché fundet død i sin bil under uklare forhold."
"Ifølge retsmedicineren døde han af en overdosis medicin."
"Ambassadøren Philippe de Mézieres overlevede attentatet."
Tak.
"Mød mig foran hotellet."
De Mézieres er involveret.
Han og Scylla planlagde det hele for at forsvinde med diamanten.
- Jeg har set Dem før. - Jeg er Simons ven.
Scylla forsøgte at dræbe ham, men han klarede sig. Vent lidt...
Simon løber en enorm risiko, for at De kan blive frikendt.
- Han kan gå til politiet. - Det kan De selv afgøre.
Der er mere end billedet.
- Har du set billedet? - Havde du det sjovt?
- Var jeg dummere, end du troede? - Det havde intet at gøre med os to.
Ved du, hvad det værste er? Du brugte min mor som undskyldning.
Du har ingen respekt. Du opførte dig som et svin.
- Jeg har også mistet alt. - Det er ikke det samme!
Jeg er her for at hjælpe dig. Jeg har alle de nødvendige beviser.
- Hvorfor skulle jeg tro dig? - Det kan hjælpe dig. Lyt til mig.
- Jeg forsvinder bagefter. - Hvorfor skulle jeg lytte?
Hvad vil du sige? En løgn? Kan du sige noget uden at lyve?
Hvad svarer du? Kan du det? Hvorfor skulle jeg lytte til dig?
- Du udnyttede mig. - Ja, men det ligger bag os nu.
Gør det? Er det det eneste, du har at sige?
- Hvorfor ville du mødes med mig? - Jeg vil se dig, inden du ryger ind.
Vil du melde mig til politiet? Se på mig!
- Ja, det vil jeg. - Ring bare.
Ring nu.
- Er du bange? - Hvorfor var jeg så blind?
Du har rørt ved mig.
Du har ydmyget mig. Jeg tilgiver dig aldrig.
Så læser jeg det op for dig...
"Ambassadøren De Mézieres undslap et attentat, der lignede et opgør."
"Kan det forbindes med M. Guillah, som blev fundet død i sin bil-
- under uklare forhold? Dørene var låst indefra."
"Han døde af en overdosis medicin."
Det kan ikke passe. Det kan ikke...
Slog de min mor ihjel? Vidste du ikke noget om det?
- Nej, det gjorde jeg ikke. - Dit svin!
Hold nu op! Tag det roligt.
Hold op!
Der er mere end det.
Scylla havde en makker.
Han var bekendt med sikkerhedssystemet.
- Forstår du, hvad det betyder? - Nej, det gør jeg ikke.
Den person kender De Mézieres og Galley...
...og din mor.
- Det er én, du kender. - Nej, jeg vil ikke...
- Du er den eneste, der ved det. - Jeg kan ikke.
Hvad laver du her? Ja, jeg er begyndt at ryge igen.
- Hvad er det? - De Mézieres med Franck Scylla.
Philippe er din nærmeste ven.
Vidste du, at han blev beskyldt for at have myrdet nogen?
Obduktionen tydede på, det var en overdosis af medicin.
Det blev aldrig bevist.
Opdagede hun det?
Mor... Hun havde opdaget, du gav dem sikkerhedsplanerne.
Du sagde, hun havde sukkersyge, så det lignede et uheld.
- Hvordan kan du tro det? - Du er nødt til at tale med politiet.
Lad være med det.
Jeg skal nok sige det hele, men du må ikke ringe til politiet.
- Jeg kan ikke fatte... det var dig. - Nej, det passer ikke.
Da din mor fandt planerne, lovede Philippe at tage sig af det.
Jeg troede, han havde en løsning, men Scylla myrdede hende.
Han myrdede hende, men det var ikke mit ønske.
Du er nødt til at tro på mig.
Julia? Du skal gøre, som de siger, for ellers kommer de efter mig.
Sæt Dem ned.
Der sker Dem ingenting.
Men De skal fortælle det hele. Er det forstået?
Det sker i overmorgen i Luxemburg. Jeg ved ikke hvor.
Jeg skal være der med en ekspert, som skal bekræfte diamantens ægthed.
- Køberen kommer og henter mig. - Kender De ham?
Ja, det er Alexander Grenienko, som jeg selv har oplært.
Han vil have mig med.
Kommer Scylla og De Mézieres med diamanten?
Ja, de er der allerede, men jeg ved ikke andet.
De har ikke fortalt mig mere.
Hvad med eksperten? Hvem er det?
Hun hedder Eleonore Gretel.
- Kender Scylla og De Mézieres hende? - Nej.
Ring til hende, og aflys mødet.
- Goddag. - Goddag, Julia.
Kom ind på mit kontor.
Jeg har brug for hjælp.
- Værsgo. - Tak.
Jeg har gjort den højere for at skjule stenen.
Du skal udskifte den med originalen, og det er dér, det bliver svært.
Det skal bare se ud, som om du justerer stenen.
Værsgo. Prøv det.
Det går aldrig.
- Jeg kan ikke. - Prøv!
Pas på dig selv.
Luxemburg.
Goddag, Alexander. Det her er Eleonore Gretel.
Det er en bank. Hvorfor skal det ske i en bank?
De har pengene i en bankboks.
Hvis alt går vel, efterlader de stenen.
Han går tomhændet ind og ud.
Tjekker du?
Denne vej.
Tag plads.
- M. Grenienko? Goddag. - Goddag, Philippe.
- Er De sikker? - Det er en kopi.
- Det er en fin kopi af zirkonium. - Hvad taler De om?
- Diamanten er ægte. - Kan De tage fejl?
- Jeg er helt sikker. - Jeg har haft den på mig hele tiden.
Jeg siger kun, hvad jeg ser.
- Åbn døren. Vi er færdige. - Vent, M. Grenienko...
Jeg forstår det ikke.
Læg pengene tilbage, og luk dem ud.
Det er utroligt.
Julia udstillede en falsk sten.
- Vidste du det ikke? - Så havde jeg vel sagt det.
Kan jeg få én? Jeg glemte mine på hotellet.
Ja, jeg er begyndt at ryge igen, selvom Julia ikke...
Julia?
Har du den?
Lad hende være!
Hun er uskyldig. Det er mig. I får diamanten.
Værsgo.
Julia har et problem.
Nej...
Prøv at komme ud.
Løb, Julia! Skynd dig. Løb!
Kom nu. Vi skal væk, inden politiet kommer.
Slip hende! Op med hænderne. Kom så.
Politiet! Stå stille!
- Stå stille! - Læg våbnet fra dig.
Florentinergruppen har fået sin dom. Juryen fulgte anklageren:
Philippe de Mézieres fik 15 år for kriminel aktivitet og mord-
- mens Franck Scylla og Omar Reyes fik livstid.
Overraskende nok fik Simon Carrera kun to års fængsel-
- takket være et vidneudsagn fra Julia Neuville.
Vi går over til BFM TVs reporter Yann Antony Nogues.
Frisette!
To år senere...
- Du ligner en strømer. - Har du noget imod det?
- Hvad er der? - Ingenting. Det er ikke noget.
- Sig det nu, Albert. - Du er alligevel ligeglad med mig.
Albert? Jeg kender dig for godt.
Jeg har en plan.
- Er du seriøs? - Det er stort, men vi skal skynde os.
- Jeg er komplet blank, Simon. - Du gør mig vanvittig. Stands bilen!
Der er 30.000 i et pengeskab. Det kommer fra en solid kilde.
Kun for personalet.
Undskyld, jeg forstyrrer Dem. Jeg var i byen i går.
Jeg skulle på toilettet, men pludselig stod jeg her på gangen.
- Hvilket nummer? - 643.